SPI International uvádí
Osmiletý chlapec z Manhattanu zemřel při převozu do nemocnice.
V hlavních rolích
EPIDEMIE V NEW YORKU
VÍCE NEŽ 1000 OBĚTÍ "STRICKLEROVY NEMOCI"
Obsazení
Výprava
Hudba
Střih
Výprava
Kamera
Vedoucí výroby
- ... Centra infekčních chorob. - Je to epidemie?
Ať je přenašečem cokoliv, choroba se nešíří vzduchem.
Námět
Scénář
Režie
Stricklerova nemoc se poprvé objevila před dvěma lety.
Stále je neléčitelná.
Podívejte se sama, doktorko Tylerová.
V celém městě je to stejné.
Z těch šťastnějších budou doživotní invalidé.
Většina těch dětí to nepřežije.
Potřebujeme vaši pomoc.
Stricklerova nemoc se objevila přes noc jako zloděj,
který nám chtěl ukrást celou generaci našich dětí.
- ... zástupce ředitele CDC... - Byl to lstivý zabiják.
Byl smrtící. Neznali jsme lék ani vakcínu.
Museli jsme zabránit, aby se rozšířil z Manhattanu.
Soustředili jsme se na přenašeče. Na obyčejného švába.
Byla to její práce.
Díky dr. Susan Tylerové se už šest měsíců neobjevil nový případ.
- Doktorko... - Dr. Susan Tylerová, profesorka entomologie...
Děkuji, Petere.
Vám Newyorčanům asi nemusím vysvětlovat, co vydrží šváb.
Protože chemické prostředky nebyly účinné,
zaútočili jsme jiným způsobem.
Za pomoci genetických laboratoří po celé zemi
jsme zkombinovali DNA termita a kudlanky, a tím vytvořili
nového šestinohého spojence, který vymýtil populaci švábů.
Nazvali jsme ho "Jidášovo plémě".
Jakmile se švábi dostali do kontaktu s jeho výměšky,
- zrychlil se jim metabolismus... - Dělej, Susan. Uteče ti to!
... takže ať jedli, co chtěli, brzy všichni zemřeli hlady.
Doufám, že to někdo nahrává.
Na toto prohlášení jsme dlouho čekali, dámy a pánové.
Stricklerova nemoc byla zlikvidována.
- Epidemie skončila. - Susan! Zlato?
- Co pro vás vítězství znamená? - Můžu se věnovat jiným věcem...
Našich 15 minut slávy skončilo.
A poznal jsem díky tomu svou manželku.
Co je tohle? Nějaký katolický pocit provinění?
Ani nevíme, co všechno jsme tím způsobili.
Způsobili jsme, že spousta dětí zůstane naživu.
Spousta dětí.
Možná budeme mít štěstí.
- Možná budeme mít taky pár dětí. - Pár? Ale nebudeme spěchat.
Nespěchám na tebe. Byl to těžký rok.
Byl to bezvadný rok.
O TŘI ROKY POZDĚJI
Polobotky, sedmapůlky. Černý. Kožený podrážky.
Divný, divný boty.
Divný, divný boty...
CDC - Centrum infekčních chorob.
Šéfe, mikrobi se tě nemohli dočkat.
- Zastrč si to. - Jasně.
- Určitě je to žlutá zimnice? - Přece jsem ti volal.
Policajti si všimli rozbitého lešení a pak koukli tam dolů.
Podívej se.
Krása, ne? Nemohl jsem je pustit, dokud to neschválíš.
Je tam přes 30 lidí. Spousta bakterií, ale žádné ve vzduchu.
Staral se tady o to ctihodný otec Harry Ping. Ale zmizel.
Beze stopy.
Jedl jsi?
Tak se nepoblij, až to uvidíš.
Hovna na stropě. To jsou věci.
- Metro? - Proto se mi moje práce Líbí.
Cestuješ, uvidíš svět, poznáš spoustu nových kultur.
Sice bakteriálních, ale co?
Zabarikádujte všechny východy.
Nechci, aby se něco rozšířilo do metra. Všechno izolujte.
Co se děje, Remy?
Jenom zaznamenávám své smutné okamžiky.
Byli jsme v restauraci a já jsem si říkala: "Konečně džentlmen."
A když jsem se vrátila ze záchodu,
tak mi sypal do pití uspávací prášky.
- Úchyl. - Město je plné úchylů.
Dneska už nemůžeš věřit nikomu.
- Ježíši, vypadám hrozně. - Ahoj, kluci.
- Vy jste přes brouky, že jo? - Jsme tady obchodně.
Ber je za přední okraj. Tam je křídlo nejsilnější.
Ať je nezlomíš. Co tam ještě máš?
Podívejme. Co je tohle?
- Otakárek? - Výborně.
Proč máte tak ráda brouky?
- Představ si, že jsi brouk. - A žeru nábytek? Pěkná blbost.
Neunáhli se. Oni stavěli zámky, když dinosauři byli ještěrky.
Dejme tomu, že to jsi ty. Říká se mu válečník.
Bojoval bys do posledního dechu. Buď bys zvítězil, nebo zemřel.
Ale většina brouků nezabíjí, když nejsou napadeni.
Jenom svou kořist ochromí a pak ji zatáhnou sem dolů.
Do spižírny.
- Snědí ji zaživa? - Jo. Ty máš silný žaludek, co?
- Tohle je hnízdo, srdce kolonie. - Proč?
Když se něco stane s hnízdem, vymře celá kolonie.
- Já bych někde založil jiné. - To by nešlo. Vidíš?
Ten velký vedle královny. Podívej se sem.
To je král. Jediný plodný sameček v celém hnízdě.
- Ten si žije. - Jo.
Jednoduchý systém. Dokonalý pro jejich přežití.
Dokonale vyvážený a nádherný.
Jak myslíte, dámo. Tak koupíte ty motýly?
Opravdu jste se snažili. Co takhle pět dolarů?
- Jenom? - Ukaž jí toho divnýho. - Dolar za kouknutí.
Fakt divnej brouk. Našli jsme ho v metru. Je trochu pochroumanej.
Tak deset dolarů za všechno. A navíc pinzetu a špendlíky.
Platí.
Zbláznil ses? Tohle je specialita. Náš trumf!
Stejně je skoro mrtvej.
Je váš.
- Dala jsi jim deset dolarů? - Buď ráda, že neprodávají drogy.
Tvoje papíry. Pomoz mi zavřít okno.
No tak. Zatracený okno.
- Na tři. - Jedna, dva, tři.
Proč jsou dva policisté v karanténě?
Oni půjdou domů, přivítají se s rodinou, ale já tady musím...
- Chuyi, musíme udělat večeři. - Dobře, tati.
- To je mi jedno. - Ale mně ne! - Nesnáším poldy a jejich kafe.
- Lesklý drát. - Problémy? - Nekoukej na ně. To není slušné.
- To je hrozný. - Co?
Jsem v práci hodinu a už se cítím jako kus hovna.
Když už o tom mluvíme, poslal jsem do laborky to lejno.
Tohle v něm bylo.
- Co to je? - Knoflíky.
- Knoflíky? - Možná někdo potřeboval vlákninu.
Promiňte.
Proboha, ty jsi ještě děťátko.
Proboha.
JIDÁŠOVO PLÉMĚ
Smíšené geny termitů a kudlanek způsobí enzymatickou změnu...
... zajistí úplnou sterilitu všech samiček Jidáše...
... sebevražedný gen...
... délku života 120 až 180 dní.
Ani málo...
ani moc.
Musíš to rozetřít.
Dokola a dokola. Takhle.
Ať se to dostane dovnitř.
Divný boty.
Pan Divnobotka.
Nikdo tam není. Je tam prázdno.
Chuyi, poslouchej.
Mají tam Ježíše na kříži, ale není to svaté místo.
Zavoláte mi ještě dneska? Děkuju.
- Policajti se na to podívají. - Dobře.
Říkali... Mohla bys na nějakou dobu přestat ponocovat?
- To nejde, chtěla jsem... - Susan, někdo se k tobě vloupal.
- Mrzí mě, žes přišla o brouka... - Nebyl to normální brouk.
Jenom dva živočichové mají takové pH.
Amazonský mravenec a to, co jsme vytvořili tady před třemi lety.
Cože?
Říkala jsi, že budou žít jenom půl roku.
Měli být sterilní. Jidášové měli vymřít.
- Tak co se stalo? - Tenhle byl čerstvě vylíhnutý.
Měli vymřít, ale množí se.
Leštím dobře.
Chuyi, černý Lincoln.
Chuyi, tenhle.
Chuyi, dávej pozor, prosím tě.
- Tady jste toho brouka našli? - Jo, ale vyměnili zámek.
- Tohle jste neviděli? - Ne. Co to je?
Oteka. Takové pouzdro na vajíčka.
V něm asi budou další ti divní brouci.
Kdepak. Kdybych tohle viděl, poblil bych se.
Tady máš.
Vem si.
Počkat. Můžeme si tím vydělat peníze?
Je mi líto. Žádné další obchody.
- Ty vajíčka jsou fakt hnusný. - Tobě se nelíbí hnusný věci?
Když ty věci najdeme, zaplatí nám, ne?
Nemyslíš na nic jiného?
Pojď.
PEČLIVĚ NASAZENÁ ČEPICE DECENTNĚ UPRAVENÁ KRAVATA
Jak ten brouk vypadá?
Slyšíš to?
- Jak je to hluboké? - Uvidíme.
Podívám se.
- Vidíš něco? - Zatím ne.
Sakra!
Upadla mi.
- Nedosáhnu na ni. - Já to zkusím. Mám menší ruce.
- Nech ji tam. - Počkej, už ji skoro mám.
Kolik nám může dát za to vajíčko?
Aspoň dvacku.
Ježíši!
Zatracený houmlesáci.
- Nemáš drobný? - Sežeň si práci, babizno.
- Vypadněte z těch kolejí! - Nechceš čtvrťák? - Vypadněte!
- Tam žije Dlouhej John. - Nech toho, fešáku.
S houmlesákama se nebav. Jsou to magoři.
Hej, krtci! Vykuřte mi!
- Tohle je záležitost CDC. - A tohle Dopravních podniků.
Zaplatíme vám rozbitý zámek...
- Tak s kým se vlastně bavím? - Se mnou, jasný?
Chceme jenom vidět...
- Co? To je prostor pro údržbáře. - Hledáme hmyz...
Jestli ta dáma chce brouky nebo jejich vajíčka, tak fajn.
Ale tam je to jako švýcarskej sejra. Tunely, koleje...
Když si tam zlomíte vaz, budu mít průser...
Šněrovací boty. Černé. Devítky.
Chuyi, dojez sendvič. Je s kuřetem.
Mokasíny. Jedenáctky. Široké.
- Jde mu to opravdu dobře. - Ano, napodobí cokoliv.
Nechodí do školy?
Nepotřebuje školu. Je výjimečný.
Kdo je tohle? Superhrdina?
Pan Divnobotka.
Ví o botách všechno.
- Budete mě poslouchat? - Nebudete mi vyhrožovat!
Sežeňte si povolení a pak se budeme bavit.
- Fajn. Povečeříme spolu. - Už se těším!
Trhni si.
- Co se stalo? - Je to nafoukaný blbec.
- Musíme se tam dostat. - Chce povolení.
Seženu mu speciální povolení.
Co to je?
To jsou ty vajíčka?
Pomoz mi.
To je smrad...
Slyším ty brouky vevnitř.
Dělej, rozřízni to. Dostaneme od ní nejmíň 40 babek.
- Co je? - Myslím, že tam někdo je.
Kurva! Drží mě!
Proboha, pomoz mi!
Filosof Hobbes kdysi napsal: "Život je brutální a krátký."
Jak by řekl mravenec: "Sním já jeho, nebo on mě?"
Hmyz se řídí prostými pravidly.
- Haló? - To jsem já. Mám to povolení.
- Ano? - Ráno tam půjdeme.
Výborně. Už musím jít. Potom ti zavolám.
...nebo mobilních telefonů, jak vám potvrdí moje kolegyně.
Takže myslíš, že na tebe tví Frankensteinové vyzráli?
Doufala jsem, že mi to řekneš ty. Potřebuju poradit, Waltere.
Drahá Susan...
Potřebuješ radu nebo rozhřešení?
Pořád si myslíš, že jsem Jidáše neměla vytvořit?
Před třemi lety bych to považoval za neomluvitelné.
Ale mám dvě vnoučata, která dnes pravděpodobně žijí díky tobě.
Bylo by ode mě pokrytecké soudit tě.
To není odpověď, Waltere.
Není to snadná otázka. Ale co se týče Jidášů...
Myslím, že někteří mohli přežít.
Evoluce si dokáže zajistit, aby život přetrval.
Ale v laboratoři všichni umírali.
Ano, Susan, ale tys je pustila ven, do světa.
Svět je mnohem větší laboratoř.
Divný boty.
- Ahoj, Petere, tady Remy. - Jo. Ahoj.
- Musím mluvit se Susan. Je tam? - Jak se máš? - Dobře.
- Je to opravdu důležité. - Jo, jasně.
Co to děláš?
Co to tam máš?
- Kde? - V ruce.
Nic.
- Děláme si test? - Možná.
- Děláme si test? - Možná. Možná jo.
- Volá Remy. - Bezva. Dej mi telefon.
- Ukaž... - Dej mi telefon.
- Děláš si test? - Jo. - Počkej chvilku.
Ahoj. Co se děje?
- Cože našli? - V čističce...
- Co se děje? - Budu tam asi za 20 minut.
Dobře. Ahoj.
- Jak dlouho ještě? - Trpělivost.
Prostě to zkusíme znovu.
Znovu.
Víš, ty testy občas nefungujou.
To nic. Musím jít. Ahoj.
Dneska jdeme do toho metra.
Já vím. Sejdeme se tam, až budu hotová.
Hotová s čím?
Boty, hračky, pivní lahve, části těl,
kondomy plný kokainu, mláďata aligátorů...
Už jsem tady viděl různý věci.
Lidi to spláchnou, my to vylovíme.
Ale tahle věc, ta nám nic nepřipomínala.
Tak jsem zavolal Remy.
Jeremy hraje na basu v naší kapele.
Takže...
Jo. Remy říkala: "Když to má víc než čtyři nohy, není to savec."
To je humr, že jo?
Když jsem nechtěl vstávat,
táta vzal kýbl studené vody a... šplouch!
Tomu říkám budíček.
Jak velcí že jsou ti brouci?
Dělejte, končí mi směna. Musím se vyspat.
Jestli si zkazím neděli já, taky vy taky.
Jo, zdá se, že si vás někdo vyžádal na přesčas.
No tak, pospěšte si. Musíme ty věci najít.
Je to daleko.
Pozor kam šlapete. Místama je to i sedm pater hluboký.
- Nekecejte. - Ale jo.
Tady je to hluboký pět pater. Jestli spadnete, nelezu pro vás.
Fajn. Poslužte si. Prosím.
- To můžu až po 48 hodinách. - Tak dlouho nemůžu čekat.
- Máte něco na psaní? - Ano. Píšu si.
- Číslo případu je 27... - Ano, 2783...
Co to znamená "číslo případu"?
To znamená, že si promluvíme za 48 hodin, jasný?
Hijos de puta!
Pan Divnobotka.
Chuyi!
Zdravím vás, doktore. Susan posílá domácí úkol.
Chuyi?
Tady opravdu žijí lidé?
Jo, říkáme jim krtci. Je to zabydlený až k Fulton Street.
Feťáci, somráci, úchyláci, magoři, a zničehonic...
Všichni jsou pryč. Začaly se šířit zvěsti. Našly se mrtvoly.
Vymysleli si nějakýho maniaka v kabátě - "Dlouhýho Johna".
Tady dole je země bájí.
Čím bláznivější pohádka, tím delší život.
Takhle to podržte. Držíte? Aha...
Co je to? Podívejte! Orgány jsou dokonale zformované.
Byly funkční.
Jenom předpokládám. A samozřejmě... nemají...
- ...kompletní exemplář, ale... - Co myslíte, že to je?
Ta věc není jen nějaká náhodná mutace.
Je to dokonale vyvinutá vojenská kasta. Obdivuhodný zabiják.
Nemohl se vyvinout sám od sebe.
Je součástí kolonie.
Fajn. Podrž to! Pak zkontroluj ten druhej konec, jo?
Tudy...
Měl jsem zůstat v kanceláři. Jak daleko ještě?
Hledej. Je velký jako dlaň.
Co je to za sračku? Fuj, to je smrad!
- Smrdí to jako kyselina. - Ne, to je čpavek.
Hej, chlapi...
Tady jsou nějaký divný sračky.
Jaký divný sračky?
A je jich hodně.
Panebože!
Ježíši!
No tak, zeptej se ho.
Už jste někdy něco takového viděl?
Ptáte se mě na tyhle sračky? Vypadám snad, že jsem je viděl?
Ne, tyhle sračky jsem nikdy neviděl.
Kdo se, kurva, mohl vyšplhat na tu zeď a nasrat tam?
To musel bejt pořádnej maxizmrd.
Stanice Delancey Street zavírá za pět minut.
Použijte prosím do cíle vaší cesty jinou dopravu.
No tak, Petere, pospěš si!
Nevíte, kolik je hodin?
Pane, kolik je hodin?
Víš, táta vždycky chtěl, abych byl zubař.
A já mu řekl: "Kdepak, nechci se celý život dívat lidem do pusy."
Nic horšího si přece člověk nemůže představit, že ne?
Sakra, takhle hluboko jsem nikdy nebyl. Tohle je stanice Armory.
Postavili ji začátkem století. Je zavřená několik desetiletí.
Asi už jsme prohlédli všechno.
Hele, máte svoje hovna. Přeju vám to. Vypadneme odsud, sakra.
- V šest večer ať je tu celý tým. - Jasně.
Sakra! Co to kurva...!
- Podívejte, co jste udělal! - Viděli jste, jak byl velkej?
- Petere, jsi v pořádku? - Jo, jsem, Joshi.
Myslím, že jsem.
- Pusťte mě. - Jemu taky nic není. - Jak vás dostanu nahoru?
Nevím.
- Vidíš cestu nahoru? - Ne.
- Sakra. - Žádná "cesta nahoru" není.
- Jo, to určitě. - Víte o lepším způsobu?
Ukažte tohle přednostovi stanice.
Vyřiďte mu, že ho Leonard nakope, jestli tady nebude do...
Počkat, já netrefím zpátky sám!
- Vraťte se stejně, jako jsme... - Počkat...
První tunel doprava, čtvrtý doleva...
...doprava, doprava, doleva.
- Co kdybych vás radši vytáhl? - Vem si svítilnu a jdi, Joshi.
- Prostě jděte pořád nahoru. - Dělej! - Jasně.
Pomozte mi...!
Prosím vás, pomozte!
Prosím vás, pomozte mi někdo!
To je bordel.
- Fakt divný. Nejsou tu králíčci. - Králíčci?
Podzemní králíčci neboli krysy. Většinou tady jsou.
- Jsou velké? - To si pište.
VÁLKA V EVROPĚ POKRAČUJE
Můžete toho nechat, prosím vás?
Zpívám si, když jsem nervózní.
- Můžeme tady rozsvítit? - Cože?
Říkal jste, že v kabelech je proud. Mohli bychom je propojit.
- Další blbej nápad. - Co?
- Potřebujete partu údržbářů. - Máte nějaký problém?
- Potřebujeme povolení na každou pitomost? - Tohle nedělejte.
Dávejte si bacha, jak mluvíte s lidma.
- Joshi? - To nemůže být on.
Manny, co tady sakra děláš?
Rychle. Ta dáma potřebuje pomoc.
Zlato, už jsme tady!
Prosím vás, pospěšte si...
Dělejte!
Co to kurva je? Vytáhněte ji.
Co to kurva bylo?
Tam! Tam! Do vozu!
Zavřete ty dveře, kurva!
Co to kurva bylo?
Vezměte si to. Dělejte!
- Počkejte! - Čekejte vy. Já se na něj mrknu!
- Není to mrtvé. - Ale brzo to mrtvý bude!
Tamhle to je. Vytáhněte to!
Teď mi koukejte říct, co se tady sakra děje.
Sakra.
Klid, Leonarde. Bude to dobrý.
Jenom klid...
Jenom klid. Už to bude.
- Bude to v pořádku. - Bože...
- Josh brzy přivede pomoc. - To určitě.
Když ještě nepřišel, tak už nepřijde. Dostali ho.
- To nevíme. - Je jich tam víc.
Kde se asi vzaly ty hovna na zdi?
Když budete takhle řvát, brzy poznáme jeho příbuzné.
- Manny, dávej pozor. - Je mrtvý.
Ne... Vystřílel jsem do něj dva zásobníky a pořád po mně šel.
Počkat. Můžeme ho obrátit?
Petere, to jsou plíce.
O čem to sakra mluví?
Biologie pro začátečníky: Hmyz nemá plíce.
- Proto nemůže víc vyrůst. - Výměšky jsou stejné.
Když jsem zrychlila metabolismus Jidášů,
zrychlilo se rozmnožování. Statisíce generací. Mutace.
Já to pořád nechápu. Jak se mohlo z Jidášů stát tohle?
Uvažuj v generacích, ne v letech.
Lidé se vyvinuli z opic za 40000 generací.
No a?
Změnili jsme jejich DNA, Petere! Nevíme, co jsme způsobili!
Počkejte...! Moment!
Jak to, že tady ty věci nikdy nikdo neviděl?
Myslím, že jsme je viděli.
Občas se hmyz vyvine tak, že napodobuje svého nepřítele.
Moucha může vypadat jako pavouk.
Housenka může vypadat jako had.
Jidášové se přizpůsobili svému nepříteli.
Nám.
- Nahoře o tom nikdo neví? - A nedozví se to.
Dokud nebude pozdě.
Napodobují nás. Vetřou se mezi nás a rozmnoží se dřív,
- než si jich všimneme. - Jak jste to mohli udělat?
Jak jste to mohli udělat?
Udělat ze zvířete člověka. Člověka, který není člověk.
- Manny...! - Ta věc mi vzala dítě!
Jenom jí to řekni, protože ona na to kašle.
Ty jsi přišel o kluka, já mám ukousnutou nohu.
- Držte sakra hubu! - A oni si povídají o plicích.
Jsou všude.
To ta krev! Šílí z pachu krve!
Nesmí ji cítit! Dejte mi břitvu!
Potřete tím okna a všechny štěrbiny.
- Co to... - Udělejte to!
- Co to je? - Pachové žlázy.
Hmyz se identifikuje pachem. Natřete se tím.
Budou vás považovat za jednoho z nich.
Podařilo se.
- Nebude vám to vadit? - Kdepak.
Manny, podej mi zapalovač.
Podívejte, my jsme tady.
Tyhle tunely možná vedou k povrchu.
Kdybychom tenhle vagón rozjeli, mohlo by se to podařit.
Co...? Co by se mohlo podařit?
- Chci říct, možná. - Ale i kdyby ano...
...ten vagón tady hnije 50 let. Jak víte, že se pohne?
Poslouchejte.
Tohle je typ CR-17 z Coney Islandu. Ten něco vydrží.
Manny, v téhle místnosti je přepínač výhybek.
- Přehoď výhybku a můžeme jet. - Zkusím to.
Dál v tunelu jsou pojistky. Když je sdrátuju,
- systém bude pod proudem. - Leonarde, podívej se na sebe.
Já to udělám. Když mi to vysvětlíte.
- Stačí když... - Ne. Půjdu tam já.
Proč? Já vím o těch venku mnohem víc, než ty.
Máš pravdu.
Ty rozumíš těm bytostem...
...a Leonard se vyzná v metru, takže...
...takže ať je plán jakýkoliv, bude to na Mannym a na mně.
Proč?
Vy dva musíte zůstat ve vagónu.
Musíte se vrátit.
Musíš to napravit.
Takže půjdu já.
Půjdeme my.
Musím vás tím pomazat.
Oni se přizpůsobují nám, my se přizpůsobíme jim.
Petere... Podívej.
Najdeš tam dva dráty. Zelený a modrý.
Ta sračka určitě není hygienická.
- Nedávej mi ji na ránu. - Ne. Nech si ji tam.
Nedotýkej se toho. A snaž se, aby ses nepotil.
Cítí chemické změny.
Dobře... Pokusím se nepotit.
Chuyi?
Susan, je uvnitř. Musí jenom najít přepínač.
Zelený. Modrý. Zelený, modrý...
Sakra!
Chuyi...
Chuyi, to jsem já!
No tak, Manny. Proč ti to trvá tak dlouho?
Ty koleje vedou ke stanicím Grand Central a Penn?
Jo.
Můžou se dostat až do města. Pak si založí kolonii kdekoliv.
Zatím jsme viděli jenom samičky. Sameček je světlý a nemá křídla.
A pokud se množí stejně jako Jidáš,
mají v hnízdě jen jednoho plodného samečka.
Kdybychom ho chytili a zabili,
samičky se nebudou moci rozmnožovat a všichni vymřou.
Kde je sakra ten sameček?
Chuyi...
Pojď sem.
- Kamarádi. - Pojď sem, prosím tě.
Sakra. Muselo se mu něco stát.
- Muselo se mu něco stát. - Ticho. Poslouchej.
- Ježíšmarjá. - Jdu ven.
Zůstaň tady.
Poslouchej...
Jestli se vagón rozjede, sejdeme se na konci nástupiště.
Chuyi.
Proboha.
Manny...
Chuyi.
Jo! CR-17 z Coney Islandu nezklame!
Moje noha. Sakra!
Leonarde!
Jdi pryč! Já krvácím.
Našel jsem cestu ven. Nákladní výtah.
Krvácím, Petere. Zmiz. Nemůžu to zastavit.
- Nemůžu to zastavit. Brzy tady budou. - Kde je moje žena?
- Jdi pryč! - Kde je Susan?
- Šla pro Mannyho.
Susan.
Neviděli nás. Nehýbej se.
Běžte.
Proboha.
Leonard.
... a moc času mi nezbývá...
- Pojď, Chuyi. - Rychle. - Pojď, buď hodný kluk.
Nech toho. Budeš v pořádku.
Vlez dovnitř, Petere. Chuyi, nech toho.
Petere, co to děláš?
- Nesmí se odsud dostat. - Ne, Petere, nedělej to.
Ne...! Bože, ne!
Chuyi, nech toho.
Vlak!
Tady jsme! Pomoc!
Pozor.
Dělej... Vylez!
Táhni!
POZOR PLYN
Chuyi...
Proboha.
To je sameček.
Ne! Ani se ho nedotkneš!
Otoč se!
Tak pojď...
Záchranné týmy dále pátrají v troskách.
Honem! Veliteli!
Dvakrát jsme to tam prohledali. Všechno je spálené.
Nikdo z nich nemohl přežít.
A co jeden z nás?
Je mi to líto, Susan.
Opravdu.
Lesklý drát.
Pohorky. Desítky. Hnědé.